1946, Leningrad, URSS. Prima iarnă după al II-lea război mondial.
Bazat pe o poveste reală.
Lagărul de tranzit pentru femei nr. 3459
www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: Avocatul31/dorula Subtitrari-noi Team
Uită-te în sus. Sus!
Haide, ridică-te în picioare!
Ridică-te, am spus!
Ridică-te!
ÎN TRANZIT
Alo.
Sunt căpitan Olga Alexandrova, alo.
Vreau să vorbesc cu colonelul...
Alo?
Colonel Pavlov!
Colonele Pavlov... ce plăcere.
Andrei...
ți-am adus niște medicamente noi.
Cum e cu durerile de cap? Mai bine?
Olga încearcă să ne găsească ceva de muncă.
Așa că, în timp ce tabăra e goală, ar trebui să vă odihniți mai mult.
Trebuie să fie mereu ocupată, altfel își amintește prea multe.
Ca noi toți.
Bărbați?
Germani?
Bărbați germani.
Se pare că tovarășul Pavlov ne face una din micile lui glume.
Poarta era deschisă.
Tabăra e goală, căpitane.
Acum nu e, locotenente.
51 de prizonieri de război.
Erau 53.
Semnează aici.
Mereu poți face o plângere oficială.
E al naibii de rece.
Avem nevoie de jachetele alea.
Încă nu.
Sunt doar o grămadă de femei... Nu știu ce să facă cu noi.
Să vedem ce se întâmplă.
Stai.
Nu trage!
Mi-ați omorât toată familia, nenorociților!
Liniște! Liniște!
Războiul s-a terminat.
Te rog.
Asta-i pentru sora mea! Asta-i pentru Sasha!
Luați-o de lângă el.
Ridică-te!
Ridică-te! Mergi!
Mergi! Mișcă-te!
Nemernici!
Du-te!
A fost aproape.
Puteai să ne omori pe toți.
A fost un tip bun.
Da!
Haide, ridicați-l.
Javrele alea ruse!
La ce te aștepți după ceea ce le-am făcut?
Olga a spus că 48 dintre ei au murit într-o mină din Sverdlovsk.
Trebuie să cerem mai multă mâncare.
Natalia nu crezi că ar trebui să avem grijă de ei?
Erau morți de foame la mina aia.
Asta ar trebui să li se întâmple aici!
Îți amintești ce a trebuit să mâncăm la Leningrad?
Să mănânce și ei la fel!
Sunt porci. Sunt obișnuiți.
Schmidt?
Da.
Schenfelder?
Nu, Schoenfelder.
Nu fi obraznic!
Vogel?
Da.
Weber?
Asta-i Weber.
Caporal Weber.
Caporal Martin Heinrich Weber.
Pentru numele lui D-zeu, Olga, spune-i să se oprească!
Vera, destul!
Wirth?
Da.
Nehring?
Da.
Muller?
Diarrhoea?
Sunt toți.
Dă-le ce ne dădeau la mină.
Bărbații au articulații dureroase, gingii sângerânde, pierd dinți, ticăloșii..
Ești doctor?
Nu.
Cum te numești?
Bort.
Max Bort.
Care-i problema cu el?
A primit niște șrapnel în cap.
L-au cusut.
Pare destul de inofensiv.
Toți suntem inofensivi.
Mulțumesc.
Pleacă de aici înainte să te raportez.
Doctorul cel bun.
Mulțumesc că ai permis asta.
Colonele Pavlov... e așa o plăcere!
Plăcerea e de partea mea, căpitane.
Mulțumesc.
Totuși am auzit niște zvonuri mai degrabă regretabile.
Despre ce e vorba, colonel Pavlov?
O păsărică mi-a spus
că prizonierii tăi se distrează de minune.
E adevărat, căpitan Olga Alexandrova?
În mod sigur nu, colonele Pavlov.
Excelent! Asta-i exact ce vroiam să aud, căpitane.
Trebuie să plec să văd raportul medical al prizonierilor.
Bineînțeles.
Te rog.
Dar o să o văd pe doctoră singur, mulțumesc.
Mulțumesc, tovarășe.
Am putea reuși cu proviziile pe care le-am cerut, tovarășe.
Și câteva medicamente în plus.
Nu vom supraviețui iernii cu ce ne-ați trimis până acum.
Vă subestimați, tovarășe.
Ce face Andrei?
Andrei?
L-am văzut la poartă.
Făcând șmecheriile sale obișnuite. Părea mai bine.
Deși... poate ar fi mai bine pentru voi amândoi
dacă ar fi într-un sanatoriu potrivit.
Nu, pot avea mai bine grijă de el aici.
Sunt sigur că poți, tovarășă.
Ascultă, lasă-mă să-ți împărtășesc ceva.
Spionajul ne-a spus că numai în tabăra asta...
ar putea fi mai mulți criminali de război de rang înalt...
ascunzându-se printre prizonieri.
Partidul vrea rezultate.
Așa că o să-i ținem pe germani aici până când vom ajunge la ei.
Și mă gândeam...
că cineva care ajunge să-i cunoască personal pe prizonieri,
cineva ar putea spune intim,
ar putea avea cea mai bună șansă de a stabili adevărul.
Cineva în care prizonierii au încredere.
Cineva cu integritate și...
să zicem, un doctor, poate?
Ce-mi cereți să fac, tovarășe?
Ce crezi că ți-am cerut să faci, tovarășă?
Haide. Să ne mișcăm rapid.
Mișcarea, am spus!
Tovarășe Pavlov, fiți convins că prioritatea noastră numărul unu, este...
Vino aici, copile.
Vino.
Cum te numești?
Zin...
Îmi pare rău... cetățean Tyomina.
Erai așa veselă. De ce?
Dă-ți jos haina.
Haina?
Da. Dă-o jos.
Uită-te la mine.
Da-ți jos bluza.
Și sutienul.
Sutienul, scoate-l. Acum!
Fă-o!
Să vadă prietenii tăi fasciști.
Așa un doctor bun.
Știu exact ce se întâmplă în acest lagăr.
Tovarășe Pavlov...
Sunt mai mare în grad, Peter...
așa că ăsta e un ordin: stai departe de ea.
Stai departe de ei toți,
nu știi niciodată ce poți lua.
Are dreptate. Rusoaicele sunt javrele diavolului.
Nu toate.
Unele erau chiar drăguțe.
Ai avut prietene rusoaice?
Muller... am avut sau n-am avut prietene rusoaice?
Da, țărănoiule...
am avut prietene rusoaice, în regulă.
A fost o încălcare directă a ordinelor.
Mi-am îndeplinit ordinele, Klaus... nu-ți fă griji.
doar că n-am irosit niște gloanțe pe ele... asta-i tot.
Ai avut noroc azi.
Ține capul plecat și s-ar putea să pleci în viață de aici.
Toți soldații ăia germani care se holbau la ea...
de parcă n-au mai văzut o femeie adevărată înainte!
Știe el ceva.
Îi place doar să ne sperie.
Mă întreb cine-i "păsărica" lui.
Despre ce ați vorbit?
A vrut doar să vadă raportul medical al prizonierilor, asta-i.
Nu-mi spune că mă suspectezi.
Suspectez pe toată lumea.
Salvezi pe cineva și cine știe,
ar putea reieși că-i criminal de război.
Informezi despre altcineva, care poate fi nevinovat...
Pavlov îl da de-o parte și tu nu ești alungat.
Și e totul atât de logic.
- Afară. Afară! - Afară! repede!
Afară!
Alinierea!
Afară! Repede!
Ăștia-s toți?
Toți sunt prezenți.
Când ați fost luați prizonieri...
fiecăruia i s-a ordonat să ne spună toate detaliile despre el.
Unii dintre voi n-au făcut-o.
Unii dintre voi au mințit, unii dintre voi au inventat nume noi.
Era perfect de înțeles...
dată fiind natura crimelor voastre.
Dar pentru aceia dintre voi care au făcut parte
din teribilele acțiuni ale S.S.
un nume nou nu vă va ajuta.
Veți fi găsiți.
Și când vă vom găsi...
veți fi tratați nu ca prizonieri de război,
ci precum criminalii de război.
În 1941, în regiunea ocupată a Leningradului,
a 8-a divizie SS, sub comanda
colonelului Heinrich Lombard,
și cu ajutorul căpitanului Erik Neivach,
a comis mai multe acte ilegale.
Împreună au conspirat la omorârea
cetățenilor sovietici:
bărbați, femei și copii.
Numele?
- Nehring... Arthur Nehring. - Numele?
- Nehring. - Numele?
Nehring.
Numele?
Muller... Ernst Muller.
De ce ești nervos, soldat?
E speriat.
Suntem înfrânți.
Suntem la mila voastră.
Așa că... toți suntem speriați.
Da.
Nehring, Muller, un pas în față.
Căpitane Neivach.
Nu eu am fost.
El a fost!
El a dat ordinele! Colonelul...
el e cel pe care îl vrei!
Nu eu, sunt nevinovat!
Colonele Lombard.
Fiți siguri, că niciunul
niciunul dintre voi... nu va scăpa justiției sovietice.
Cine e prizonierul cu cicatricea peste ochi?
Nu știu.
Nu știi cum îl cheamă?
Ar trebui, de dragul lui Andrei.
Pe 8 mai 1945,
Germania fascistă s-a predat eroicei noastre armate sovietice.
Noi, poporul sovietic,
am arătat prizonierilor germani, multă umanitate.
Le-am cruțat viețile. Le-am dat adăpost.
Am împărțit mâncarea noastră cu ei.
Le-am dat ocazia să-și exorcizeze vina.
Dar unii dintre ei, datorită naturii crimelor lor
rămân dușmanii poporului sovietic.
Au încercat să scape nepedepsiți.
Nu au avut succes.
A venit timpul pentru acești oameni să plătească pentru acțiunile lor.
Vom trece prin asta, tu și cu mine.
Atât timp cât vom avea grijă unul de celălalt.
Ce vrei să spui?
Doctoriței îi place de tine.
Îi place.
Crede-mă, știu lucrurile astea.
Respiră.
Adânc.
Te rog, întoarce-te.
E o rană de glonț.
Ceva în neregulă?
Nu, ești bine.
Bună dimineața, doctore.
Peter?
Mort?
Toată lumea moartă.
Moartă.
Toți.
Mâinile nu i se vor obișnui niciodată cu asta.
Va trebui.
Suntem doar sclavi, nu-i așa?
Toată lumea e în aceeași barcă.
Mai bine rămânem împreună. Nu ne avem decât pe noi.
Bort!
Prezintă-te la biroul doctorului imediat.
Vă aduce niște unelte.
Biroul doctorului.
Cel puțin o să scap de frigul ăsta pentru un timp.
Norocosule.
Ce s-a întâmplat? Ți-e frică de șobolani?
Nu. Ție îți e?
În Leningrad, șobolanii abia se pot mișca.
Ca noi toți.
Îi luăm de coadă
și-i aruncăm în cuptor și-i prăjim.
Îi mâncam, cu piele cu tot.
Colonele Pavlov, proviziile sunt în regulă.
Asta nu-i foarte slab, nu-i așa?
Pur și simplu supra alimentat.
Redu-le rațiile cu o treime.
Nu pot avea soldați germani îngrășându-se,
când cetățenii sovietici flămânzesc.
Poporul sovietic v-a arătat o mare indulgență.
Mult mai mare decât meritați fiecare.
Bineînțeles, unii dintre voi s-ar putea să dorească să-și ispășească crimele.
Alții speră
că veți scăpa de pedeapsă împreună.
Vă pot spune...
Ce vom face cu prizonierii, tovarășe?
Lasă-i să stea aici și să-și contemple crimele.
Știi, tovarășă doctor,
simt că ar trebui să fii cu ochii pe soțul suferind.
Nu ești așa grav rănit cum cred oamenii că ești,
nu-i așa Andrei?
Soția ta e o femeie foarte atrăgătoare.
Asta te supără,
faptul că e printre bărbați toată ziua?
Deci... ce a avut de spus nemernicul ăsta Olgăi?
Suntem toți de aceeași parte.
Numai că în timp ce noi muream de foame în Leningrad,
el și cu urâții lui, se ascundeau în buncărele comode ale NKVD-ului.
El și urâții lui au puterea să te trimită în Siberia.
Chiar și în Siberia au nevoie de doctori.
Cu complimente de la "nemernic".
Nu.
Haide.
Doamne, toți avem nevoie de puțină vodkă din când în când.
Pavlov a întrebat de Klaus Prompst
și Max Bort.
Îi suspectează, așa ca o să fim cu ochii pe ei.
Și pe Andrei.
Andrei?
De ce? De ce Andrei?
Pavlov crede că nu-și face treaba.
Că Olga ar trebui să-l înlocuiască.
Nu... dacă el pleacă, plec și eu.
Calmează-te.
Crede doar că i-ar fi mai bine într-un sanatoriu, asta-i tot.
Lasă-mă să ghicesc unde-i sanatoriul.
În Siberia?
Trebuie să avem grijă cu toții.
Inspecția de azi nu a fost ceva ce a visat.
Cineva îl informează despre noi.
Îi vor înfometa până la moarte.
Nu le datorăm nimic.
Nu suntem nici călăii lor.
Chiar crezi că-mi pasă de naziștii aceia?
Avem totuși o datorie față de prizonierii din grijă noastră.
Apoi avem nevoie de slujbe potrivite
și mâncare potrivită pentru ei.
Ce e cu depozitul de la gară?
Evreul nebun? Ce e cu el?
Sunt sigură că Yakov poate folosi muncitori în plus.
Poți să-i ai cât dorești.
Până când sunt transferați.
Cred că vor grăbi puțin lucrurile.
Ești sigur că-i poți hrăni?
Două mese pe zi, cum am promis.
Cum de-am devenit să-i hrănesc pe germani?
Merge foarte bine.
Muncesc din greu... Eficient.
Foarte... nemțește, de fapt.
Yakov, războiul s-a terminat.
Pentru ei, poate.
Încă îmi lipsesc așa de multe lucruri.
Natalia...
Îmi pare rău, tovarășă.
Este în regulă.
Nu ar trebui ca o copilă ca Zina să cunoască plăcerile vieții?
Dansul.
Rujul.
Muzica. Îmi lipsește muzica.
Imaginează-ți dacă am putea să îi facem să refacă totul așa cum era.
Fiecare pod, fiecare clădire.
Fiecare salon de dans.
Îți amintești Festivalul anual de dans din depou?
Da.
Ei bine, încă mai am toată muzica.
Și decorațiunile. Am chiar și instrumentele noastre muzicale.
Tot ceea ce îți trebuie este o orchestră.
Ce ar fi dacă...
am putea adăuga "Abilități muzicale"...
la "Muncă grea" și "Eficiență".
Germanii vin din țara lui Beethoven și a lui Brahms.
Trebuie să fie și muzicieni printre ei.
Ce ar spune Pavlov?
Nu, au permis muzica în unele tabere de prizonieri din Moscova. De ce nu și aici?
Va fi proiectul nostru.
Îi putem da un nume potrivit, ca...
"Activitatea de reeducare ideologică internațională".
Ești... ești un geniu. Un geniu!
Liber!
Haideți, haideți. Nu avem întreaga zi.
Asta este.
Da!
Sunt evreu!
Este un afurisit de evreu.
Deci... Ce o să faceți în legătură cu asta?
Asta este, Hans.
Haide.
Bine.
Dacă ai știi ceea ce a trebuit ca să nu folosim asta
ca lemn de foc în timpul asediului...
Ești un om bun.
Te rog. Te rog.
Poate ar trebui să intrăm și noi în orchestră.
La ce ai să cânți tu, băiete de la țară?
La ce instrument cânți?
Este în regulă. Vino cu mine.
Haide.
Foarte bine.
Acum... cântă!
Nu. Nu, nu, nu așa!
Nu ca...
Așa! Bine.
Haideți! Haideți. Luați-vă instrumentele... reparați-le...
și învățați cântecele care vi s-au dat.
Este minunat, nu-i așa?
Trebuie să discutăm.
Este important.
Prietena ta doctoriță mi-a pus niște întrebări.
În legătură cu războiul.
Despre noi.
Ce i-ai spus?
Nimic.
Dar tu?
Crezi că putem avea încredere în ea?
De ce mă întrebi pe mine?
Pentru că te place.
Iar tu o placi pe ea.
Dacă colaborăm și îi spunem câteva nume...
poate putem ajunge într-un tren spre Germania.
Ce zici de Beckmeyer și de Ritter?...
Nu le va simți nimeni lipsa.
În afară de asta... nu or să mai reziste mult.
Sau Dressler... Băiatul ăla de la țară nu este bun de nimic.
Știi, stai departe de mine!
Gândește-te la asta.
Bort!
Urmează-mă! Ordinul doctoriței.
Este timpul să te hotărăști de care parte ești.
Sunt de partea mea.
Amintește-ți, Max, știu cine ești și cine ai fost.
Știu ce pui la cale.
Da, intră!
Ai vrut să mă vezi?
Șobolanii din Rusia sunt mai duri decât credeam.
Nu trebuia să să te apuci de treabă dacă nu te pricepeai.
Mă duc să-mi aduc uneltele.
Bort.
Ce ai face dacă ai pleca de aici?
Te-ai duce acasă să îți vezi soția?
Nu o să-i trădez pe ai mei.
Ai tăi au ucis civili nevinovați.
Spune-mi, câți ai ucis tu?
Câți copii?
Dacă o fetiță cu o grenadă dezamorsată vine fugind spre tine...
ai împușca-o?
Deci ai ucis fetițe rusoaice?
Nu.
Dar le-am văzut... ucigând și fiind ucise.
Du-te să-ți aduci uneltele.
Chiar crezi că sunt un criminal de copii?
Nu știu ce să mai cred.
Dar Klaus Prompst?
Este un criminal de război?
Întreabă-l personal.
Zina?
Zina, unde naiba ești?
Zina!
Natalia!
Zahăr!
Și cartofi!
Vom fi arestate!
Spânzurate!
Despre ce vorbești?
Vino.
Trebuia să livrez asta acum două zile. Și au dispărut!
Uite... vezi?
Asta. Asta este! Și aici.
Pavlov o să mă împuște!
Știi ceva despre asta?
Tu ai fost!
Hoață mică...
Zina, ce este în neregulă?
Nimic. Sunt însărcinată.
Târfă nenorocită!
Tot va trebui să raportez asta.
Absolut deloc... nu.
Dar Olga și Elena trebuie să știe.
Ce trebuie să știm?
O să mă ocup eu de asta.
În regulă.
Ei bine?
Ca superior, îți ordon să îmi spui.
De ce, ca să alergi să îl informezi pe Pavlov?
Ce!
Chiar vrei să știi cine este șobolanul?
Poftim.
Este numărul opt.
Poate îi recunoști scrisul de mână.
Doctorița este spion.
Lucrează pentru naziști.
Împotriva Uniunii Sovietice.
Și mă otrăvește cu medicamente.
Andrei!
Nu. Nu.
Dar nu știe ce face.
Poate.
Dar dacă îi spun lui Pavlov asta,
îl va îndepărta, nu-i așa?
Nu...
Andrei?
Cineva încearcă să îi trimită rapoarte false lui Pavlov.
Mi-ar putea face multe probleme.
Nu! Nu.
Uite.
Îți amintești asta?
Uite. Ne plăcea să dansăm.
Vezi?
Andrei.
Asta trebuie să înceteze!
Știu să cânte?
Unii dintre ei știu.
Tovarășe Pavlov.
Știi, este devreme și nu va fi dificil.
Nu.
Zina, nu poți avea copilul.
Nu am să-l ucid!
Ne avem unul pe celălalt... Ne iubim unul pe celălalt.
Ce altceva contează?
Prieten.
Ridică-te!
Asta pățesc prizonierii care fură mâncarea.
Zinotchka!
Natalia, poți să faci ceva.
Ajută-mă! Ajută-mă! Te rog.
Te rog.
Tovarășe Pavlov...
putem vorbi puțin?
Cred că știu unde ar putea fi mâncarea care lipsește.
Unde?
Vino cu mine, dacă vrei.
Unde sunt cheile?
Cheile?
Să caut cartofii furați în aceste uniforme, tovarășă?
Scuză-mă.
Arestați-o! Este o colaboratoare!
Tovarășe Pavlov,
am suspectat-o pe caporalul Tyurina de comportament deviant.
Ce?
De mai multe ori a dispărut în mod misterios...
și s-a comportat ciudat la întoarcere.
Terminați!
Sergent!
Tovarășe Pavlov, pot să explic. Nu am fost eu!
Sunt o bună comunistă...
Duceți-o în camion.
Foarte bine, tovarășă.
Asta dovedește că germanul este nevinovat.
Da, posibil.
Totuși, sunt sigur că este vinovat de altceva, nu?
Aparent, bărbatul pe care îl căutăm...
a urmat cursurile de Inginerie ale Universității din Berlin.
Ce sugerați să fac?
Tovarășă...
am văzut informările tale despre cetățenii Uniunii Sovietice.
De ce nu încerci asta și cu germanii?
Tovarășe, poate șeful NKVD-ului din Leningrad...
poate participa la
sărbătoarea noastră muzicală din weekend?
Prezența sa ar fi foarte...
de ajutor.
Yakov este un mare visător. Este gata să îi invite pe germani.
O șansă pe care nu ne permitem să o ratăm.
Asigură-te să avem cei mai buni oameni acolo.
La naiba.
Nemernic nenorocit.
Tamara...
Nu!
Toată lumea afară!
Acum, mișcați-vă!
Scoateți-vă hainele!
Am spus...
să vă scoateți hainele!
Or să ne ucidă.
Unde este doctorița? Și căpitanul Alexandrova?
Totul!
Pe aici!
Înăuntru!
Or să ne gazeze.
Bine, găsiți ceva care să se potrivească.
O să mergeți la dans diseară.
Nu doar muzicienii, ci și voi toți! Vă rog.
De unde sunt hainele?
De ce?
Te deranjează?
Asta este.
Pantaloni.
Fetițe rele.
Sunt ai voștri.
Este o pereche de pantaloni maro aici. Pantaloni, cineva?
Nu te gândi la ei ca la niște inamici.
Sunt aici ca să fie distrați. Vor să cântați bine.
Deci, cântați bine!
Or să ne ucidă înainte să cântăm o notă.
La felul în care cânți, Ernst... va fi o binecuvântare!
Este timpul, d-lor.
Să mergem. Acum!
Imediat. Chiar acum. Să mergem. Să mergem.
Ivan?
Nu îndrăzni să te oprești!
Ivan!
Ivan, aici erai!
Te-am căutat peste tot!
Au venit germanii?
Da.
Să îi aduc înăuntru?
Nu... eu... Nu vă îngrijorați, o să o fac eu.
Liniștește-te!
Ce poate merge rău?
Totul poate merge rău, Ivan!
Intrați, intrați.
Cât de repede puteți!
Haideți. Haideți, haideți. Ocupați-vă locurile!
Locurile!
Repede, repede, cântați. Cântați, cântați.
Pot să am plăcerea?
Cred că îl știu pe cel pe care îl cauți.
Da.
Ăsta este ultimul nostru dans!
Deci, toată lumea, vă rog să vă alăturați!
Ești o dansatoare grozavă, d-șoară doctor.
Ce maniere bune...
Spune-mi, germanii învață asta la Universitate...
sau este o trăsătură tipică ariană?
Nu am fost la Universitate.
Nu acum, Anton. Să nu stricăm petrecerea.
Andrei?
Andrei... nu.
Pune-o jos.
Bine. Deschide poarta.
Haideți.
Noapte bună.
Natalia...
este mai tânăr ca mine.
Norocoaso.
- A spus... - Pa. Ne mai vedem.
Ce?
A spus că sunt prima fată la care ține.
Și tu îl crezi?
Nu știu.
Știu doar că nu vreau să fiu singură.
La revedere.
Atunci urmează-ți inima.
Ne vedem mai târziu.
Ce să facem?
Dar Olga?
La naiba cu Olga!
Și la naiba și cu Pavlov!
Andrei Deschide poarta.
Haide, Andrei, deschide-o!
Asigură-te că sunt aici până se luminează de ziuă.
Nemernici norocoși!
Max.
Nu...
Ce?
Aici este biletul tău de adio.
M-ai supărat, Max.
Ți-ai pierdut credința.
Ai simpatizat cu inamicul.
Dar am să mă asigur că nu o să fii dezonorat.
Familia ta va fi mândră de tine.
Și germanii.
Închide ochii din nou, Max.
Ești deja mort.
Nu!
Iisuse.
L-ai cunoscut?
Da.
De la Universitate?
Mi-a fost student.
Știai ce a făcut în timpul războiului?
Nu.
Când a început războiul, am pierdut legătura cu el.
Desigur.
Era celebru.
Chiar și după standardele S.S.
Ei bine, tovarășă, ești un adevărat cetățean al Uniunii Sovietice.
Am fost îngrijorat că ai fi putut să îți uiți misiunea.
Misiunea?
Ce faci?
Andrei a fost eliberat de îndatoririle sale.
Am crezut că avem o înțelegere.
Am avut o înțelegere. Acum s-a terminat.
Ia-mă pe mine în locul lui.
Așa este mai bine.
Natalia.
Pavlov a vorbit la telefon.
Stalin a făcut o altă înțelegere cu Aliații.
Îi trimitem pe germani înapoi acasă.
Ce?!
Camioanele vor ajunge mâine dimineață la ora 06:00.
Avem doar câteva ore.
Haide!
Câți lipsesc?
În jur de 12.
Nu te îngrijora, o să îi găsim.
Când or să audă că merg acasă, or să vină fugind.
Îmbracă-te. Mergi acasă!
Nu.
Nu, nu este posibil.
Este mai mult decât posibil!
Întoarce-te în tabăra de prizonieri, acum!
Toată lumea în camioane!
Subtitrarea: Avocatul31/dorula Subtitrari-noi Team
www.subtitrari-noi.ro